- Näytättepä säihkyviltä. Hei, tytöt. - Hei!
- Hei, Clem. - Nähdään töiden jälkeen.
- Hyvää joulua. - Hyvää joulua.
- Harjoittelijat tulevat yhdeksään. - Vaikka trampoliinit pitää korjata.
Meillä on toinenkin ongelma.
- Mikä ongelma? - Katso...
Nämä pallot pomppaavat ihan liian korkealle.
- Ymmärrän. - Meidän pitää kai hylätä koko erä.
Mitä jos leikkaamme nämä kahtia-
- ja kiinnitämme puolikkaat kengänpohjiin?
Ne eivät pomppaa niin korkealle, ja lapset voivat hyppiä ne jalassa.
- Hyvin keksitty, Clem. - Kiitos, Blizzby.
Harjoittelijat eivät usein keksi uutuustuotteita.
Minusta ongelman kimppuun pitää käydä epäröimättä.
Ehkä siksi sana kiirii.
- Joulupukki tulee. - Clementine?
- Nähdään. - Teit kuulemma hyvää työtä tänään.
- Olet oman tiesi kulkija, Clementine. - Kiitos.
Äiti sanoo, että jos ideani olisivat lumihiutaleita, seuraisi lumivyöry.
Siksi juuri tulin.
Käydäänkö juttelemassa huoneessani?
Se olisi mukavaa.
Tiedät, ettei ole helppoa kiertää maapalloa yhdessä yössä.
Kaukana pohjoisnavan taikuudesta tarvitaan enemmän tehoja.
- Sinulle kyllä kertyy kilometrejä. - Siksi rakensimme voimalat.
Ilman taikapaikkoja ympäri maailmaa matkastani ei tulisi mitään.
Clementine, kiinnostaisiko sinua erityinen tehtävä?
Se olisi mahtavaa.
Eräs nainen etelässä joutuu tekemään valinnan.
- Hän peri pimentyneen taikapaikan. - Vermontissa.
- Siellä on kaunista talvisin. - Aikaa on jouluun asti.
Tiedät, mitä on pelissä.
- Paljonko hän tietää? - Ei mitään.
- Paljonko saan kertoa hänelle? - Hänen pitää hoksata itse asioita.
Tämä on suurin haaste, jonka olet saanut vastaasi.
Tämä on kunnia.
Otan tehtävän vastaan.
Hänen nimensä on Mackenzie Warren.
Nätti, mutta ei. Tämä menee kyllä kaupaksi.
18 karaattia.
Tämä olisi arvokkaampi sulatettuna. Pieni vinkki.
Mielenkiintoista.
Lola, voisitko nousta?
1500-luvun alusta, Elisabetin ajalta, oikein hyvässä kunnossa.
Se ei ole myytävänä, Mackenzie.
Ymmärrän epäröintisi. Anteeksi, että sanon-
- mutta olen 20 vuodessa oppinut, että nämä ovat vain esineitä.
Muutatte viettämään eläkepäiviä Floridaan.
- Antiikkituoli keräisi vain pölyä. - Olet ehkä oikeassa.
Menneisyyteen takertuminen estää elämästä.
Eilinen on historiaa, huominen on mysteeri. Nykyhetki on lahja.
Tuolla maksatte uuden keittiönne Floridassa.
Hyvää joulua.
- Hyvää joulua. - Huomenta, Ed.
- Huomenta, Mackenzie. - Ole hyvä.
- Rinkeli kevytjuustolla, musta kahvi. - Olet paras.
- Hyvää joulua. - Hyvää joulua.
Kiitos.
Olen tavoitettavissa ympäri vuorokauden. Selvä, kiitos.
Teit hyvää työtä. Olet paras, sillä osaat taivutella luopumaan.
- Olet seuraajani. Tuo pitää kastella. - Se on muovia.
- Mitä teet lomalla? - Luetteloa huutokauppaan.
Minulle tulee paljon sukulaisia kylään.
Joulupukki tajuaa käydä kylässä vain kerran vuodessa.
Tuletko joulujuhlaan?
En olekaan nähnyt muita 20 minuuttiin. Totta kai tulen.
- Niin? - Neiti Warren?
Peter Tonttula, puhuimme puhelimessa tätinne kiinteistöstä.
- Aivan. Sisään. Olen Mackenzie. - Kiitos.
Muovikuusen tuoksua ei voita mikään.
- Saako olla kahvia? - Kyllä, kiitos. Mustana.
- Muutitteko vasta? - En. En ole ehtinyt purkaa tavaroita.
- Kauanko olette asunut täällä? - Vuoden.
Olen muuttanut kuusi kertaa 8 vuodessa. Laatikkoelämään tottuu.
Ette ole tainnut löytää kotia.
Sanotaan vaikka, että olen parempi arvioimaan koteja kuin asumaan.
- Istukaa alas. - Kiitos.
- Tässä. - Kiitos.
Miksi vasta nyt? Tätini kuolemasta on melkein vuosi.
- Asioiden järjestelyssä kesti. - Tätini oli vapaa sielu.
- Olitteko läheisiä? - Hyvin läheisiä, jonkin aikaa.
Kävin hänen majatalossaan pienenä jouluisin. Rakastin sitä paikkaa.
- Rakastin ennen kaikkea tätiäni. - Tunne taisi olla molemminpuolinen.
Saitte joululahjan ennakkoon. Hän jätti teille Revontulet-majatalon.
- Jättikö hän sen minulle? - Kyllä vain.
Miksi? Puhuimme viimeksi kauan sitten.
Hän jätti sen silti teille. Se luki papereissa aivan selvästi.
Uskomatonta.
Se oli mukavasti tehty, mutta...
Mitä teen majatalolla jossain syrjäseudulla?
- Milloin viimeksi kävitte siellä? - Olin kai toisella luokalla.
Se ei ole enää entisessä loistossaan.
Minun pitää varmaan myydä se.
- Soitan kiinteistönvälittäjälle... - Käykää katsomassa sitä ensin itse.
Jos näette paikan itse, ehkä huomaatte uusia mahdollisuuksia.
- Annoitte paljon ajateltavaa. - Älkää miettikö liian kauan.
Verorästit erääntyvät vuoden ensimmäinen päivä.
Setä Samulilla on ehkä parta, mutta hän ei ole joulupukki. No...
- Hyvää joulua. - Hyvää joulua.
- Vauhtia, Grace-täti! Tule! - Tullaan, tullaan.
Hidasta vähän, Mackenzie.
Hidasta, Mac, et huomaa herkkuja reitin varrella.
- Katso, miten tuo loistaa! - Se on suosikkini.
Soitit Taylorille. Sano asiasi äkkiä.
Mackenzie tässä. Käyn matkoilla, mutta palaan huutokauppaan.
Hyvää...
joulua.
Hei.
- Oletko kiinteistönvälittäjä? - En.
- Harris Hanover. - Mackenzie Warren. Grace-tätini...
- Revontulet-majatalo. - Tiedät siis paikan.
- Tunnen sen läpikotaisin. - Se ei ole mikään muffini, Ian.
Yritin saada Gracen myymään sen. Se odottaa purkutuomiota.
- Olen täysin eri mieltä. - Se on nyt minun huoleni.
- Et ole majatalonpitäjätyyppiä. - En.
Ostan irtaimistoja New Yorkissa.
Sitten tiedät hyvin, miten arvokas hyvä kiinteistö on.
- Saisinko kuusiokoloavaimen? - Minkä?
- Ole hyvä. - Kiitos. Tunnet kuusiokoloavaimet.
W.G. Allen haki patenttia 1909. Se tuotti hyvin huutokaupassa.
- Mitä osaat kertoa jiirisahasta? - En paljoa.
Harmi, olin jo aikeissa kosia.
Mackenzie, se majatalo on muinaismuisto.
Joulujuhlia lukuun ottamatta se on ollut tyhjänä vuosia.
Mutta minulla on ostajaehdokas, joka voi ostaa sen siinä kunnossa.
Hän ei myy sitä siinä kunnossa. Pieni kunnostus nostaa sen arvoa.
Myy se heti, niin pääset siitä eroon.
Uusi omistaja repisi maamerkin maan tasalle.
- Kehitystä. - Se on osa kaupungin historiaa.
Älä kuuntele häntä. Hän ei halua ansaita rahaa.
- Ehkä käyn siellä ensin. - Totta kai.
- Soita sitten minulle. - Selvä.
- Oli hauska tavata teidät molemmat. - Samoin.
- Olen valmis. - Korjasitko sen?
En. Suosittelen, että tuhoat sen ja ostat uuden.
- Saatan sinut autollesi. - Ei se ole kaukana.
No kävellään hitaasti.
Anteeksi, hän on ärsyttävä. Mutta hän on veljeni, joten siedän häntä.
- Ian Hanover. - Mackenzie Warren.
- Rouva vai neiti? - Kysytkö, olenko naimisissa?
- Pikkukaupungin jutustelua. - Olen neiti.
Saimme tehtävän, Randy.
Se ei ole muuttunut lainkaan.
No ehkä hiukan...
Hyvä on, paljon.
MUISTA PYSÄHTYÄ KATSELEMAAN LUMIHIUTALEITA
- Hei. Tervetuloa majataloon. - Kiitos.
- Minäpä otan sen. - Selvä. Kiitos.
- Majatalo perustettiin 1820... - toiseksi kodiksi kaukana kotoa.
- Oletteko käynyt aikaisemmin? - Kauan sitten.
Hyvänen aika. Mackenzie.
- Et ehkä muista minua. Olen Wilson. - Wilson!
Totta kai muistan. Anteeksi, etten tunnistanut.
- Olen komistunut vuosien saatossa. - Olen täysin samaa mieltä.
Gracen lakimies sanoi, että saatat tulla. Olen iloinen, että tulit.
- Täällä on hiljaista. - Niin no...
Henkilökuntaa on lähtenyt.
Uudet hotellit kaupungissa vetävät lomailijoita.
Paikalliset rakastavat tätä paikkaa, mutta nukkuvat kotonaan.
- Wilson, olenko minä ainoa vieras? - Et ole vieras, kuulut perheeseen.
- Haluatko katsella ensin ympärillesi? - Se olisi mukavaa.
Grace huolehti asioista, mutta pari viime vuotta on mennyt huonommin.
Tämä on vanha paikka ja kaipaa remonttia.
Tädin kokoelmat ovat yhä täällä.
Hän keräsi kaikenlaista. Jos hän näki jotain outoa, hän halusi sen.
- Näistä maksettaisiin hyvin. - Luulisin niin. Ne ovat vanhat.
Ei. Ehkä. Ei. Kitsiä.
Nätti, mutta arvoton.
Luit paljon tuon lampun valossa.
- Paljonpa tiesin silloin. - Vanha lamppu...
- Arvoa ei aina mitata rahassa. - Kyllä minusta.
- Tämä oli joskus täynnä ihmisiä. - Ja musiikki soi.
Tuo oli tädin lempijoulukoriste. Muistan, että se pyöri.
Pyöri... Aivan niin.
- Mackenzie? - Betty, sinä olet yhä täällä.
- Näytät hyvältä. - Kiitos, kultaseni.
- Käytät yhä kuulua jouluvillapaitaa. - Uusi joka päivä. Haluatko sinäkin?
- En halua vaivata sinua sillä. - Ei siitä olisi vaivaa.
Voi, Betty.
- Missä loput henkilökunnasta on? - Ei ole muita kuin me.
- Hoidatteko te paikkaa kahdestaan? - Se pitää meidät nuorina.
Näytän sinulle huoneesi.
Minulla on ollut ikävä, Grace-täti.
- Mennäänkö hissillä? - Ei!
Ei siis hissillä. Selvä.
- Hyvää yötä, kultaseni. - Hyvää yötä, Betty ja Wilson.
Hyvä poika, Randy!
Onpa kiva kaupunki.
Hienosti laskeuduttu, Randy. Neljän jalan tyyli oli mahtava.
Täällä on mukavan lämmintä. Tulen käymään aamulla. Hyvää yötä.
- Hei. - Hei, sinä olet varmaan Wilson.
Ja sinä olet Clementine. Olemme odottaneet sinua.
- Onko matkatavaroita? - Vain tämä.
- Miten matka? - Hyvin.
- Pientä turbulenssia napapiirillä. - Teen kuumaa kaakaota.
- Hienoa. - Seuraa minua.
- Tuliko hän jo? - Kyllä vain.
Joulupukki? Olen perillä.
- Huomenta. - Huomenta.
Clementine on sukulaistyttöni.
Hänen vanhemmillaan on töitä, joten hän on täällä joulun ajan.
- Täällä on ihanaa viettää joulua. - Huomasin.
- Sinulla on tosi kiiltävät hiukset. - Kiitos. Käytän munatotisampoota.
- Tahmeaa. - Se on suosittua kotipuolessa.
- Mistä päin tulet? - Pohjoisesta.
- Kanadastako? - Hieman pohjoisemmasta.
Kanadan naapurista.
- Otatko aamupalaa? - Kahvi riittää.
Olisi ikävää, jos tämä suljettaisiin.
Kyllähän tämän ikäisenä löytää vielä uuden työn.
Ei se olisi silti sama asia.
- Eikö äänentoisto olekaan rikki? - On se.
- Huomenta. - Huomenta, Mac.
- Kukaan ei kutsu minua enää noin. - Harmi. Pidän siitä.
- Mitä tapahtui? - Sähköissä on vikaa.
- Tämä on noloa. - Mikä?
- Et kai luule, että palkkasin sinut? - En luule.
- Mitä sitten teet täällä? - Tulin majatalon vuoksi.
- Majatalo ei ole elollinen olento. - Olen aina huolehtinut tästä.
Olimme hyviä ystäviä tätisi kanssa. Hän oli tärkeä minulle.
- Urakoitsija ja minä auttelemme. - Mikä urakoitsija?
Hän on ulkona lapioimassa lunta.
Älä käsitä väärin, arvostan tätä kyllä-
- mutta paikka vaatii paljon töitä. Veljesi tarjous on paras ratkaisu.
- Silloin tämä paikka puretaan. - Ehkä tähän tulee jotain parempaa.
Jep, kuten asuinhuoneistoja tai ostoskeskus.
- Isä! - Hei. Mackenzie.
- Urakoitsijani Jenny. - Hauska tavata, Jenny.
Yh-isä saa joululoman aikaan apuvoimia töihin.
- Tämä on hänen suosikkipaikkansa. - Samoin minun, kun olin ikäisesi.
- Entä nykyään? - No...
- Onko sinulla lapsia? - Ei ole.
- Entä miestä? - Ei ole.
Jenny, kävisitkö hakemassa tavarasi? Menehän.
- Anteeksi. Onko sinulla lemmikkiä? - Ei.
- Entä kasveja kotona? - Muovisia.
- Entä autoa? - Vuokra-auto.
Vuokra-autoko?
Hänellä on vaikeuksia sitoutua.
Anteeksi tuo kuulustelu. Edellinen urakoitsijani ei ollut yhtä puhelias.
- Ei se mitään. Hän on suloinen. - Hän on mahtava muksu.
Ja hän on sinnikäs, mikä tarkoittaa siis itsepäistä.
- Ei minulla ole vaikeuksia sitoutua. - En minä sanonut niin.
Muutan paljon töiden takia ja...
Silloin pitää luopua joistain asioista.
Kuten ihmissuhteista, koirista, kissoista ja kasveista.
- Se on varmaan rankkaa. - Olen jo tottunut siihen.
- Kiitos. - Mistä hyvästä?
Isä sanoo, että kunnostat tämän sellaiseksi kuin se oli.
- Tämä oli kuulemma taianomainen. - Niin oli.
Mac taisi päättää myydä tämän ja jatkaa eteenpäin.
- Puretaanko majatalo? - Riippuu siitä, kuka sen ostaa.
On varmaan vaikea luopua rakastamastaan paikasta.
- Käyt muissa erityisissä paikoissa. - Yhtä erityisissä kuin tämä?
Kuulehan.
Ota tämä, niin muistat tämän paikan aina.
Kiitos, mutta en voisi ikinä unohtaa tätä paikkaa.
Hei sitten.
Harris? Mackenzie Warren tässä.
Potentiaalinen ostaja saa odottaa. Kunnostan tämän paikan ensin.
Hei, kaikki. Betty, Wilson.
Jutellaanko vähän?
- Päätin sitoutua majataloon. - Pidätkö sinä tämän?
En, mutta kunnostan tämän, niin ehkä ostaja ei pura tätä.
Olen täällä vain jouluun asti, joten pistetään töpinäksi.
Tunnetko muita remontoijia kuin Ian Hanoverin?
- Mutta hän on paras. - Komea, ja lisäksi luotettava.
Hän on kasvattanut Jennyä yksin vaimonsa kuoltua.
- Vaimo kuoli, kun Jenny oli pieni. - Iania parempaa et löydä.
Uskon sen. Mutta hän tuntuu olevan liian kiintynyt tähän paikkaan.
- Eikö se ole hyvä juttu? - Ei kokemukseni mukaan.
Meidän pitää unohtaa menneet eikä haaveilla siitä, mitä tämä oli.
Katselin alueen muita hotelleja. Tästä täytyy tehdä modernimpi.
Muissa hotelleissa ei ole tämän paikan charmia.
Arvaa, mitä muissa hotelleissa on, mitä täällä ei ole? Vieraita.
Mietitään, mitä pitää remontoida ja karsitaan sitten turhat kohdat.
Saanko seurata sinua? Työ hotellissa kiinnostaa minua.
- Tänne pitää ostaa pari joulukuusta. - Sinä vastaat kuusista.
- Hienoa. Teen jotain erikoista. - Hyvä.
- Tykkäätkö tehdä listoja? - Kilteistä ja tuhmista?
- Majatalon puutteista. - Taitaa tulla melko lyhyt lista.
- Hissi. - Selvä.
Minä hoidan tuon.
Miten täti sai tämän näyttämään niin helpolta?
Jouluihminen levittää joulun tuntua ympärilleen.
- Montako kohtaa listassa on? - 64 pakollista.
Sanotaan 65.
- Näytät väsyneeltä. - Olen häkeltynyt.
- Saako olla jotain? - Kyllä, Ian Hanoverin numero.
Turha vaiva. Hän ei vastaa ikinä puhelimeen.
- Miten hän sitten saa töitä? - Käy tapaamassa häntä.
- Kävitkö majatalossa lapsena? - Joka joulu. Isäni kävi työmatkoilla.
Joulunaika oli kiireisintä, joten vietin joulut täällä tätini luona.
- Entä äitisi? - Hän ei ollut kuvioissa.
- Olen pahoillani. - Täällä oli mukavaa.
- Olin täällä hyvin onnellinen. - Mikä muuttui?
Yhtenä vuonna näin outoa unta, että kävin taikakaupungissa.
Se oli hyvin todentuntuinen uni.
Isäni oli vakuuttunut, että tädillä on huono vaikutus minuun.
Kai minä kuulostin aika hullulta.
- Etkö käynyt täällä enää sen jälkeen? - En.
- Miksi et? - Kasvoin aikuiseksi.
Hei. Voinko auttaa jotenkin?
Kranssi sopisi majatalon oveen.
- Majatalonko? - Kyllä.
Sinä olet siis Mackenzie.
Tätisi puhui sinusta usein. Minulla on ikävä häntä.
Onko tänä vuonna joulujuhlat? Odotamme niitä aina innolla.
Ikävä kyllä ei. Itse asiassa minä myyn majatalon.
Sääli. Majatalo oli tärkeä paikallisille.
- Hyvää joulua silti. - Hyvää joulua.
- Saako olla näytteitä? - Ehdottomasti!
- Asutko näillä main? - Olen vain käymässä.
- Minä menen sahalle. - Selvä.
- Siisti hattu. - Sinulla myös.
- Onko se pohjoisesta? - Jep.
- Makeeta. - Niin. Tosi makeeta.
Haloo?
Haloo? Haloo?
- Hei. - Hei.
Olisin soittanut, muttet kuulemma vastaa puhelimeen.
Kuka sinulle niin sanoi? Anna, kun arvaan. Wilson.
Kyllä, Wilson, hän on täällä. Kyllä ja kyllä.
- Perustaisivat treffipalvelun. - Tämä on mahtava työpaja.
Kotitoimisto, asumme naapurissa.
- Täällä on hienoa. - Kiitos.
Pidän entisöinnistä. Annan unohdetulle esineelle uuden elämän.
- 1900-luvulta. Tästä saisi paljon. - Mutta sitten en voisi käyttää sitä.
- Voisit ostaa paremman. - Pidän siitä.
- Kiinnyt todella esineisiin. - Kiitos.
- Tulin... - Haluat minut remontoimaan.
Kertoiko Wilson?
Ei. Arvelin, että tulet järkiisi, kun vietät yön siellä ja pidät sen.
- Myyn, mutten halua sitä purettavan. - Ostaja purkaa sen varmasti.
- Ei ostaja halua purkaa remontoitua. - Ei ostajalla ole tunnesidettä.
Olen hyvä saamaan ihmiset luopumaan jostain.
Olet hyvä myös suostuttelemaan johonkin. Olen mukana.
Oletko käytettävissä?
- Kyllä, olen täysin vapaa. - Hienoa. Paljonko veloitat?
- Kellarissa oleva mahonki kelpaisi. - Entä muuta?
Heitä mukaan vielä Bettyn kokkauksia.
- Ajattelin kyllä rahaa. - En tarvitse muuta.
- Katsokaa, kuka hamstrasi näytteitä. - Hei, Mac!
- Mac ei ole hänestä kiva nimi. - Alan jo oikeastaan tottua siihen.
- Isä, tämä on Clementine. - Hauska tavata.
Kiva, että muutit mielesi majatalon suhteen.
- Pistit hieman kapuloita rattaisiin. - Aloitanko huomenna?
- Sovittu. Ota urakoitsijasi mukaan. - Selvä. Oletko mukana?
- En ole halpa työntekijä. - Mutta minä toisaalta olen...
- Loput tulee perässä. - Mitkä loput?
- Clementine tilasi 20 joulukuusta. - Mitä?
Tuossa on kakkonen ja hymynaama. Anteeksi.
Ei se mitään. Ne tuoksuvat muovikuusia paremmalta.
- Eikä joulukuusia voi olla liikaa. - Totta.
Ja tämä paikka kaipaa joulua.
- Valmista? - Joo.
- Täällä on tonttuja. - Tonttujako?
Totta kai.
Hissi on rikki, kello ei käy, jopa jääpalakone on rikki.
Pesutuvan linoleumilattia kupruilee.
- Poistan sen. Alla on puulattia. - Tasoita se vain.
- Ei Mona Lisaa korjata liiduilla. - Hän on liian kiintynyt tähän.
Ei Sikstuksen kappeliinkaan käytetty rappauslaastia.
Tarvitsemme paljon maalia.
Kellarissa on maalia. Minäpä... Olen maalannut joskus.
- Myös keittiö pitää hoitaa. - Minä hoidan sen.
Kuka haluaa käydä pelihuoneen kimppuun?
- Minä tasoitan linoleumilattian. - Revi se sittenkin pois.
- Mitä katsot? - Pohjoisnavan suosikkiohjelmaa.
Täällä näyttää mahtavalta.
Voisinpa ottaa kunnian tästä, mutta hän teki suurimman osan.
- Autan isää usein. - Isäsi on onnekas.
Luulen, että hän on yksinäinen.
- Minullakaan ei ollut äitiä. - Mitä sinun äidillesi tapahtui?
- Hän lähti, kun olin pieni. - Miksi?
Hän varmaan luuli, ettei olisi hyvä äiti. Mutta oli minulla isä ja täti.
Ja nyt sinulla on meidät.
No... Grace-täti piti peleistä paljon.
- Minä myös! - Ja minä. Millaisista?
Suosikkini oli nauhapeli.
Jouluaattona täti laittoi nauhaa ympäri majataloa.
- Tutkin, mihin nauha johti. - Mihin se johti?
- Mihin nauha johtaa? - Jos et hidasta, et huomaa sitä.
- En muista. - Voimmeko mekin laittaa nauhaa?
En tietäisi, mistä aloittaa, ja meillä on paljon tekemistä.
Toisaalta etupihalla on paljon lunta. Juostaan kilpaa.
- Täytin kaikki halkeamat. - Niin...
Mutta jotain taisi unohtua.
Opin tämä tempun värien killassa.
Pidän tyylistäsi, tyttö.
- Tämä lämmittää. - Seuraavaksi hattu.
- Se on hieno. - No niin.
Lumiukko tarvitsee silinterin. Kumpi on parempi?
- Tuo! - Selvä.
No niin. Porkkanat olivat loppu.
Hienoa. Hyvin keksitty.
Hieno lumiukko. Ei siitä tosin ole paljon hyötyä.
Ehkä 50 senttiä lisää hintaan.
- Me vain... - Pidimme vähän hauskaa.
En tarkoita olla saituri, mutta aika käy vähiin.
Hän on oikeassa. Mitä ajattelin? Tästä ei tule ikinä valmista.
- Tämähän edistyy hienosti. - Teimme lumiukon.
Jos se ei osaa tehdä sähkötöitä, tuhlasimme aikaa.
Joku toinen tekee jo ne.
Ja muutakin.
Eikä hän sula.
Clementine, ymmärrän kyllä, mitä sinä ja Wilson yritätte.
Mutta minulla ei ole aikaa lanille, ei edes lumiukolle juuri nyt.
Järjestä hänelle aikaa.
Majatalossa on tarpeeksi tekemistä. Ja itseni kanssa.
Pohjoisnapa?
Vastaa, pohjoisnapa.
Joulupukki. Clementine soittaa.
- Clementine, miten menee? - Operaatio on käynnissä.
Minun pitäisi antaa Mackenzien auttaa itseään, mutta tarvitsen apua.
- Voitko lähettää jonkun? - Valitan, tonttuja tarvitaan täällä.
Etelässä asuu muutamia. Myös majatalon lähistöllä.
Saatan ehkä tuntea erään, joka tuntee erään...
- Jimmy! Hei. - Hei.
- Onko sinulla suunnitelmia illalle? - Pyydätkö minut ulos?
En, vaan sisään. Tarkoitan sisään majataloon.
- Eli siis työtreffit? - Enemmän töitä kuin treffejä.
- Minä tulen. - Hienoa.
Huomenta.
Ei kai haittaa, että hyvästelemme?
- Ja syömme Bettyn leivonnaisia. - Ei lainkaan. Olkaa kuin kotonanne.
- Olen aina ollut joulun täällä. - Ymmärrän sinua.
Minunkin viimeisin erityinen joulumuistoni on täältä.
- Ota kahvia. - Kiitos.
- Hyvää. Kiitos. - Niin.
- Istu seuraamme. - Kunpa voisin. Otan nämä ja lähden.
Kuuluiko viime yönä outoja ääniä?
Outoja ääniäkö? Ei, nukuin kuin tukki.
- Pesukarhuja. - Kuulosti vasaroinnilta.
Pesukarhut vasaroivat joskus.
- Tässä on lanille pari. - Kiitos, Clem.
- Leivonnaisia. - Lampetit eivät olleet listalla.
Sain ne viimein toimimaan. Ne kruunaavat huoneen.
Ne ovat nätit.
Sinun taidoillasi voisit...
- rikastua kaupungissa. - Ei sopinut minulle.
Ja minulla on kaikki tarvitsemani täällä.
Mitä seuraavaksi?
Kiitos, että korjasit kellon.
- En minä korjannut sitä. - No se toimii.
En minä korjannut sitä.
Jatketaan.
Lumihiutaleen muotoisia jääpaloja? Vaikuttavaa.
Kiitos luottamuksesta, mutta en tehnyt sitäkään.
Oletko hyvä korjaamaan hissejä?
Ilmeisesti aika hyvä.
Oletko menossa ylös?
- Miten teit tuon? - En tehnyt.
Annetaan heidän olla hetki kahdestaan.
Kuinka kamalaa tämä onkaan?
Jäin jumiin hissiin nätin tytön kanssa.
- En voi tehdä tätä. - Mitä et voi?
Alkaa suhteeseen. Lähden parin päivän päästä.
Mutta olet täällä nyt.
Asia on niin, että seuraan polkua.
Tämä olisi käännös väärään suuntaan.
Ehkä tämä on käännös oikeaan.
Ei meidän kannata alkaa suhteeseen.
Kukaan ei satuta itseään, kun tämä on ohi.
Huolehditko jo lopusta, kun kaikki on vielä ihan alussa?
- Sinä et ymmärrä. - Haluaisin ymmärtää.
Taisimme tehdä virhearvion.
Edellinen suhteeni päättyi, kun muutin. Samoin sitä edellinen.
- Minä muutan usein. - Siis pakenet.
Työni on koko elämäni.
Työsi on hankkiutua eroon menneestä. Ei kai siinä mitään.
Mutta entä sinä itse?
Sanoit, että olit täällä onnellinen. Olinpa minä kuvioissa tai en-
- et voi elää elämääsi niin, että muutat jatkuvasti.
Tartu nykyhetkeen.
Älä hukkaa sitä.
Olen pahoillani. En voi.
Niin, joulupukki. Huonolta näyttää.
Mutta älä huoli, minulla on suunnitelma.
Onko kaikki hyvin?
Minulla on paljon päätettävää.
Kävelylenkki auttaa minua tekemään parhaat päätökset.
Kylläpä on kaunis ilta.
Kuulitko tuon?
Kuulostaa ihan hevoselta.
Ehdottomasti hevosen kaltaiselta.
Mennään katsomaan.
Ei tuo ole hevonen. Tuo on...
Clem, mistä tässä on kyse?
Tiedät kyllä.
Olet ollut tämän kyydissä aiemminkin.
Luota minuun.
Oletko valmis?
Luulisin niin.
Mentiin, Randy.
Tervetuloa takaisin pohjoisnavalle, Mackenzie.
Se ei siis ollutkaan unta.
Sanoisin tätä ennemmin opintomatkaksi.
- Se oli todellista... - Oli ja on.
- Minulla on paljon kysyttävää. - Kysy pois.
Olen pelkkänä korvana.
Niin kyllä olet.
Tämä on pallojen ja jousien kilta.
Yksi 12 killasta, joissa teemme joululahjat.
- Täällä on mahtavaa. - Tämä on kotini.
- Kasvoitko täällä? - Emme me oikeastaan kasva.
Ikä on vain numeroita. Monikaan ei pidä kirjaa.
Kuulostaa hyvältä ajatukselta.
Pohjoisnavalla asumisessa on etunsa.
Carlisle's on ehkä huippuluokan huutokauppa-
- mutta joulupukki on Maan paras jakelija.
- Ja lisäksi legenda. - Oletko töissä pr-osastolla?
Joulupukki ei tarvitse pr-osastoa. Puskaradio toimii.
Clem.
Miksi toit minut tänne?
Lakkasit uskomasta kauan aikaa sitten.
Älä murehdi, sellaista sattuu.
Joulun taika voi olla lapselle tärkeä.
Mutta ajan myötä he alkavat unohtaa-
- ja siitä tulee vain päivä muiden joukossa.
Tätisi majatalon kaltaiset paikat pitävät joulun perinteen elossa.
Se ei ole vain pelkkä majatalo. Siihen luotetaan kuin peruskallioon.
Siinä paikassa on muistoja ja perinteitä sekä taikaa.
Mutta se taika on sammunut.
Tätisi piti sen elossa.
Hän valitsi sinut palauttamaan sen.
Minutko? Enhän minä tiedä mitään taikuudesta.
Tämä lumi on taikuutta.
Kokeile sinäkin.
Clem. En minä tehnyt tätä. Tämä paikka ja lumi tekivät.
Kun tätisi aloitti majatalossa, hän oli samanlainen kuin sinä.
Hän epäröi eikä ollut mukavuusalueellaan.
Mutta hän oppi matkan varrella.
Usko minua. Minulla on hyvin luotettava lähde.
- Joulupukki? - Mackenzie, hauska nähdä taas.
- Sinäkö muistat minut? - Koko lapsuutesi ajalta.
Olen säilyttänyt tätä sinua varten.
"Rakas Mac, älä ikinä lakkaa uskomasta"-
- "koska minä uskon sinuun. Rakkaudella, Grace-täti."
Kunkin majatalonpitäjän pitää löytää taika omalla tavallaan.
Grace löysi. Sinäkin voit löytää sen.
Sinä pystyt siihen, Mackenzie.
- Minä pystyn siihen. - Hienoa.
Se on tärkeämpää kuin tiedätkään.
Takaisin töihin.
Niin paljon leluja, niin vähän aikaa.
- Mitä mietit? - Pitää soittaa pomolle...
ja kertoa, että suunnitelmiin tuli muutos.
- Huomenta kaikille. - Huomenta.
Tuo näyttää pahasti jouluvillapaidalta.
- Parhaalta tekijältä. - Kiitos.
Se sopii täydellisesti.
- Löitkö pääsi tai jotain? - Jotain.
Olen ollut hieman stressaantunut viime päivinä.
- Et toki. - Mutta se loppuu nyt.
- Aion nimittäin pitää majatalon. - Jestas!
Entisöimme tämän ja pidämme avajaisjuhlat jouluaattona.
- Kuulostaa hyvältä. - Niin minustakin.
Jouluun on vain pari päivää. Meidän pitää aloittaa heti.
Heti kun olemme syöneet nämä ohukaiset.
- Varo, ettet menetä sormiasi. - Hienoa, Betty.
- Tämä on hauskaa. - Lisää koristeita.
- Grace-täti oli ehkä hamstraaja. - Koristeita ei voi olla liikaa.
Jenny, koristeista puheen ollen... Haluan näyttää jotain.
Tämä oli tätini lempikoriste. Se pyöri aikaisemmin.
Kyllä tulee muistoja mieleen. Tein tuon viimeksi sinun iässäsi.
Missä vietit kaikki joulusi sen jälkeen?
Taisin kai eksyä hiukan.
- Kaakao piristää minua aina. - Kiitos, Jenny.
Hyvien tekojen osasto, täällä on kiltti lapsi.
Joku tekee roppakaupalla kilttejä tekoja.
Hyvältä näyttää, Jenny.
Lumisota!
Mackenzie, onko hän tonttu?
Et kuullut sitä minulta.
Hei! Yksi...
- Onkohan koristeita tarpeeksi? - Lahjoja ainakin on.
No niin. Enää on kaksi jäljellä. Taidan laittaa yhden tänne.
Olen käynyt 50 vuotta peräjälkeen.
Toivottavasti tulette tänäkin jouluna.
Grace-täti kosketti monien elämää.
Mukaan lukien minun. Majatalo on iso osa kaupunkia...
- ja sen asukkaita. - Ei mitään paineita.
Me hoidamme homman kotiin.
Johtuukohan se joulusta ja joulun hengestä-
- mutta tämä kaupunki ja ihmiset täällä-
-ovat hyvin erityisiä.
Kaverit. Ovatko huhut totta?
- Mitkä huhut? - Että majatalon joulujuhlat pidetään.
- Kyllä, totta se on. - Hienoa!
Minä kerron muille.
Te olette muuten hyvä pari.
Pikkukaupungissa on turhan uteliaita naapureita.
Mennään takaisin. Betty, se oli herkullista. Kiitos.
Jääkää yöksi. Pyryttää niin kovasti.
- Haluatko jäädä yöksi? - Joo!
- Eiköhän meillä ole tilaa, Wilson. - Kyllä vain.
"Hyvää joulua kaikille. Ja hyvää yötä."
Mac, sinä et ole kuin äitisi. Sinä olisit oikein hyvä äiti.
Kiitos, Jenny.
Sitten nukkumaan.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Kuten sanoin, hän on itsepäinen. Mutta tuskin koskaan väärässä.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
- Hyvää joulua. - Missä olet? Kuulostat oudolta.
Minulla on uutisia.
Minulla on isompia. Sinut on nimetty Lontoon-toimiston johtoon.
- Mitä? - Carlisle'sin parhaimpaan.
Olet tehnyt töitä sen eteen koko elämäsi.
Sinun pitää tosin jättää kaikki, mutta senhän sinä osaat.
Tarjous on upea, mutta minun pitää kieltäytyä siitä.
Olipa hauskaa. Lennä Lontooseen jouluksi.
Pitää lopettaa. Kamalat joulupippalot odottavat.
Odota...
Sisään.
Hei.
- Toin tämän sinulle. - Kiitos, Clem.
Niin.
Onko jokin vialla?
Minulle tarjottiin työtä, jonka eteen olen tehnyt töitä kauan.
Mutta...
Luulin, että otit jo elinikäisen työn vastaan.
Tiedäthän... se tyyppi puvussa.
Tätä työtä tarjosi toinen pukutyyppi.
Voin koristella kuusia ja siivota hyllyjä-
-mutta ei siinä ole taikaa.
Mitä jos en keksi, missä on?
Moni pettyisi silloin. Paikalliset, Grace-täti, Betty ja Wilson.
Joulupukki pettyisi.
Et tuota heille pettymystä.
Kunpa olisit oikeassa.
- Öitä. - Hyvää yötä.
Huomenta.
- Tiedän, mikä siellä on. - Etkä tiedä.
Kyllä vain, uusi puutaltta.
- Kiitos. - Näitkö, kun ostin sen?
Ehkä.
Sinä korjasit valot.
Ja musiikin.
Voi ei.
Virrankatkaisija kai laukesi.
- Älä mene mihinkään. - En mene.
- Kerroin jo vastaukseni. - En hyväksy sitä.
Olet vain loman, muistojen ja lahjojen pauloissa.
Puhutaan sitten, kun joulu on ohi.
Hyvä on, kirjoitan sen ylös. Odota hetki.
Lento 17-
-portti 43... Selvä.
Selvä, kiitos.
Huonompi juttu kuin luulin. Koko sähkötaulu on rikki.
- Kauanko korjaamisessa menee? - Viikko...
jos saan tarvittavat osat.
Avajaiset ovat kolmen päivän päästä, eikä meillä ole sähköjä.
- Oletko lähdössä johonkin? - En, mutta sain...
työtarjouksen Lontoosta.
- Ja lähdet jouluna. - Lento lähtee silloin.
- Sinä aiot lähteä sillä lennolla. - En.
Aiot muuttaa taas. Sinä varoitit minua tästä.
Veljeni. Täydellinen ajoitus.
Sano, että olet valmis myymään.
Käyn huomenna irrottamassa sähkötaulun.
Harris... Mitä? Ei.
Ei, et keskeyttänyt mitään.
Suora lähetys pohjoisnavalta.
Joulupukki pakkaa rekensä huomenna.
H-hetkeen on vain kaksi päivää.
Tulkaa sillä välin käymään Poronkorvassa kaakaolla.
Tänä sunnuntaina Poronkorvassa. Paikalle odotetaan paljon väkeä.
Mackenzie?
Miksi kuvittelin pystyväni tähän? Sotkin välini laniin.
Eikä majatalossa ole edes valoja.
Tätini löysi taian jotenkin, mutta minä en.
Et ehkä tajua sitä-
-mutta olet tosi hyvä tässä.
- Et voi antaa periksi nyt. - Ehkä seuraava omistaja onnistuu.
- Seuraava omistaja? - Hän lupasi pitää paikan auki.
Betty ja Wilson saavat pitää työnsä. Mitä muuta voisimme toivoa?
Sinut.
Olen pahoillani, Clem.
Levitä sanaa, että avajaiset on peruttu.
No...
Kuten näet, tämä on avokätinen tarjous.
- Ian. - Anteeksi, että keskeytän.
Haen vain sähkötaulun ja häivyn.
Anteeksi.
- Ikävää, että tässä kävi näin. - Niin minustakin.
- Olemme kai erilaisista maailmoista. - Emme kovin erilaisista.
Pikkukaupungin kaveri ja johtaja suurkaupungista.
Onnea matkaan, Mackenzie.
Alkaako sinua epäilyttää?
Taidan olla kiintynyt tähän paikkaan.
Se menee ohi.
Uskomatonta, että epäonnistuin.
Minun piti auttaa häntä löytämään tie...
Tehtävät ovat hassuja.
- Aina ei käy kuten suunnitteli. - Tämä oli tärkeää.
Sain kerran erityisen tehtävän.
Joulupukki kertoi minulle uudesta majatalonpitäjästä, kun olin nuori.
Gracestako?
Tehtävän ja elämän rajat hämärtyvät. Ne sekoittuvat toisiinsa.
Clementine, joskus tehtävä on ohi, vasta kun sanot niin.
Wilson...
- Taidan käväistä pohjoisnavalla. - Niin sitä pitää.
- Miten etelässä menee? - Ellen pian keksi jotain...
joudut ehkä pistämään lentoreittisi uusiksi.
Miten saan hänet näkemään sen?
Sinun pitää antaa tilaisuus antaa hänen keksiä se itse.
- Entä jos hän ei keksi sitä? - Sinä voit opastaa häntä pimeydessä.
Siinä se!
- Voinko valaista hänen tietään? - Niin kirkkaasti kuin haluat.
Kiitos, joulupukki.
- Clementine! Mikä tuo sinut tänne? - Minun pitää auttaa näkemään valo.
Aivan niin. Minulla on jotain juuri sopivaa.
Tiesin sen. Ja muuten...
Olisiko sinulla nauhaa?
Ikävää, että lähdet.
- Minulle tulee teitä ikävä. - Suosikkejasi, piparkakkuja.
- Kiitos. - Näille voi olla käyttöä Lontoossa.
- Nämä olivat tätisi luistimet. - Miten huomaavaista, Wilson.
Tämä on lahja seuraavaan joulukuuseesi.
Se on hieno, Jenny. Kiitos.
Että et unohda tätä paikkaa.
Se on kaunis.
En ikinä unohtaisi tätä paikkaa. Tai ketään teistä.
Mackenzie, olet koko ajan verrannut itseäsi tätiisi.
Mutta ei sinun pitäisi tehdä niin.
Koska kaikki lumihiutaleet eivät ole samanlaisia.
Kiitos, Clem.
Tämä on jotain pientä, jonka löysin läheltä Kanadaa.
Ei tämä ole arvokas, mutta...
Itse asiassa, Clem...
Se on mittaamattoman arvokas.
Haluaisitko pelata peliä?
- Jenny, hidasta. - Haluan nähdä, mihin nauha johtaa.
Hyvänen aika, sinä olet liian nopea.
- Otan keksin. - Hyvä valinta.
Hidasta, pikkuinen...
No niin. Odota. Pysähdy.
Mitä näkyy?
Vain lumihiutaleita.
Aivan niin. Kun juokset eteenpäin elämässä-
- muista katsella lumihiutaleita, sillä kaikki eivät ole samanlaisia.
Huomaatko, mikä on erilainen?
Katso! Haluatko mennä?
Totta kai.
Tämä on mahtavaa!
Tämä on tosi hauskaa.
- Palasimme alkuun. - Juuri niin.
Onni ei löydy määränpäästä. Onni löytyy matkan varrelta.
Tiesitte kaiken aikaa, mitä Grace-täti yritti opettaa.
Saimme hieman apua pohjoisnavalta.
Mutta silloinhan sinä olet...
Wilson!
- Oletko sinäkin? - En.
Mutta haluaisin olla tonttu.
Mitä minulta jäi väliin?
Minä huomasin sen, mikä oli koko ajan nenäni edessä.
Eli minkä?
Kaiken.
- Sinun pitäisi hyvästellä useammin. - En hyvästele.
Sanon "hei".
Luulin, että lähdet.
Harris, en voi myydä tätä.
- Allekirjoitit sopimuksen. - Sopimuksen voi purkaa.
Mackenzie, kaupat on tehty. Omistusoikeus siirtyy huomenna.
- Jouluaattona. - Silloin hän lentää tänne.
Hän kuulostaa olevan innoissaan.
- Muutan hänen mielensä. - Lykkyä tykö.
En ole tavannut häntä, mutta keskustelujemme perusteella...
- hän on päättäväinen. - Olen hyvä...
saamaan ihmiset luopumaan asioista.
Valmistaudutaanko sitten huomisiin juhliin?
- Eikö ne peruttu? - Sinä saatoit olla epäileväinen...
mutta minä uskoin aina sinuun.
Pidämme juhlat ilman sähköjä tai ruokaa.
- Enkä ehkä enää omista majataloa. - Aivan.
Pidän asenteestasi, Clementine.
Kun tämä majatalo rakennettiin, täällä ei ollut sähköjä-
-ei jääkaappia tai hissiä...
Eipä juuri eroa nykyisestä.
Ja silti ihmiset tulivat.
Vaikka meillä ei olekaan yhtään maksavaa asiakasta...
Majatalo on täynnä kahta tärkeää asiaa.
Ystävyyttä ja rakkautta.
Unohdetaan lista ja uusi omistaja.
Juhlat odottavat, ja tehtävälistalla on vain hauskanpitoa.
Paikassa on enemmän eloa kuin vuosiin.
Apu kelpaa aina. Työkaluvyösi on autossa.
- Onko sinulla oma? - Olimme työkavereita.
- Hän alkoi kiinteistönvälittäjäksi. - Opetin hänelle kaikkea.
Yksi, kaksi, kolme!
Mihin sinä katosit?
En ole hetkeen käynyt pohjoisessa.
- Etkö? Sinun pitäisi tulla käymään. - Ehkä tulenkin.
Taylor, kiitos, että soitit takaisin.
Olen pahoillani, mutta en lähde Lontooseen.
Enkä palaa enää Carlisle'sille.
Montako munatotia olet juonut?
En halua olla manttelinperijäsi.
- Haluan olla uusi minä. - Kai tiedät, mistä luovut.
Saan tilalle paljon enemmän.
Grace-täti olisi ylpeä.
Niin minäkin luulen.
Ovatko nuo jouluvaloja?
Ajovaloja.
Meille taitaa tulla vieraita.
- Kynttilät eivät riitä. - Älä huoli.
Minulla on jotain parempaa.
Tarvitsen sinun apuasi, Jenny.
- Minunko? - Kyllä.
Tule mukaan.
Ota kourallinen ja heitä mahdollisimman korkealle.
Mistä sait tätä?
Näytän sinulle jonain päivänä.
- Herra Tonttula? - Kultaseni.
Olet tehnyt täällä ihmeitä.
Herra Tonttu... la.
Mackenzie, ostaja soittaa.
Hän laskeutuu pian eikä kuulosta iloiselta.
Kiitos.
- Mackenzie Warren. - Mitä tämä mielenmuutos tarkoittaa?
Tämä on epäammattimaista. Meillä oli sopimus...
Meillä on sopimus.
Minä pyydän. Toisinaan...
Kestää hetken ennen kuin näkee asiat selvästi.
Sain uusia ystäviä, joita en uskonut saavani.
Huomasin, miten mahtavaa on olla osa perhettä.
Ja tapasin jonkun, joka saa nauramaan-
- ja muistin, mikä elämässä on tärkeintä.
En tiedä, miksi kesti näin kauan, mutta tajusin, mihin kuulun.
Minä kuulun tänne.
Oletko siis tehnyt päätöksesi?
- Kyllä. - Tuon minä halusinkin kuulla.
Joulupukki? Oletko sinä se ostaja?
Sijainti on tärkeä.
En ymmärrä.
Sinun piti sitoutua tähän, ja niin sinä teit.
Pelastit majatalon ja sen lisäksi joulun.
En voinut kertoa sinulle, että täällä oleva taika-
- antaa reelleni virtaa tänään, aivan kuin muutkin taikapaikat.
Esitän Revontulet-majatalon uudelle omistajalle...
syvimmät kiitokseni.
- Kiitos, joulupukki. Sano vain Mac. - Kyllä.
Hyvää työtä, Clementine. Sinä olet nouseva tähti.
Nouseva tähtikö?
Kuulostaa hyvältä, joulupukki.
Minulla on pitkä matka edessä. Kiitos teidän matkaan ei tule mutkia.
Katsokaa taaksenne.
Kun taikuus palautetaan, myös majatalo palautuu entiselleen.
- Hei, Jenny! - Joulupukki?
Seuraava omistaja voi olla kulman takana.
Hän on ollut todella kiltti.
- Hyvää joulua, Jenny! - Hyvä joulua.
- Tiesin, että pystyt siihen, Mac. - Kiitos, Clem.
- Hyvää joulua. - Hyvää joulua.
Tule, Jenny. Mennään juhliin.
Hyvää joulua!
Mitäs täällä tapahtuu?
Jos kertoisin, pitäisit minua varmaan hulluna.
Ehkä minä pidän hulluista.
Ehkä minäkin pidän.
Suomennos: Henna livarinen www.sdimedia.com